Översättning: eXz www.divxsweden.net
Okej... Låt mig säga det här.
Låt mig säga det här.
Om jag förlorade min fru och...
Nästa dag kom en liten fågel och satte sig på mitt fönsterbräde...
...och tittade mig rakt i ögonen.
På ren engelska sade han: "Det är jag, Anna. Jag är tillbaka."
Vad kunde jag ha sagt? Jag antar att jag hade trott på henne.
Då är jag fast med en fågel. Men annat än det, nej.
Jag är en vetenskapsman. Jag tror bara inte på det där snacket.
Det får bli den sista frågan.
Jag måste springa en sväng innan jag drar mig hemåt.
Okej.
Ursäkta mig.
-Jag glömde bandet. -Jag vill inte gå upp själv.
Jag kommer strax.
Hej...
Jag träffade Anna på en fest.
Jag ringde och frågade ifall hon ville gå ut med mig, men hon sade nej.
Jag fortsatte att ringa.
Det tog ett år att få henne att äta middag med mig.
Ett år efter det frågade jag om hon ville gifta sig med mig. Hon sade nej.
Ett år senare frågade jag henne igen och hon sade fortfarande nej.
För två veckor sedan sade hon "kanske".
Ikväll blir det ett "Ja".
Hej.
-Hur mår du? -Bra.
Jag glömde bandet i bilen. Jag kommer upp strax.
Hej.
-Grattis. -Tack.
-Vill du få den inslagen? -Gör så att det ser fint ut.
Anna.
Clifford.
Det var ett tag sedan.
Det här är bra. Grattis.
-Hej. Jag är Joseph. -Hej.
-Det här är... -Clifford. Grattis. Fint tal.
Jag har hört en del om dig.
Clara är här. Hon glömde ett band. Till din present.
Det är bäst att jag går och väntar på henne.
-Njut av festligheterna. -Det ska jag.
Tack.
Jag gillar det du sade.
Sean?!
Sean!
Strax!
Jag kommer!
Nu äter vi.
-Bob, kan du skära? -Visst.
Är familjen Drummonds här? Var är Drummonds?
De sade att de skulle bli sena. De kommer hit när vi ska äta tårta.
Bra.
Anna har kommit fram till ett beslut.
-Har ni valt ett datum? -Den sköna månaden, maj.
Fantastiskt.
-Grattis, Joe. -Tack, Bob.
Jag ville berätta för henne. Det är mitt bröllop.
-Får jag inte vara exalterad? -Maj är en bra månad.
Fint och varmt.
-Bra gjort, Joseph. -Tack.
-Hej. -Ska du till Eleanors fest?
Nej, jag vill träffa Anna.
Jag brukade ta lektioner, men sedan slutade jag med det.
-Jag önskar att jag inte gjorde det. -Nu ska vi äta tårta.
-Förlåt att vi är sena. -I matrummet.
Nu så.
-Kan du ge henne kniven? -Se på den där.
Nej, jag kan inte tro det. Bra jobbat.
-Önska dig någonting, Eleanor. -Laura och Anna på varsin sida av mig.
-Grattis på födelsedagen, mor. -Grattis på födelsedagen, mamma.
Jag är här för att träffa Anna.
Vem är du?
Vi går in till köket. Jag berättar för dig där.
-Tänker du skoja med mig? -Nej.
Okej.
Han vill prata med mig i enrum.
Kan du förstå det?
Vad vill du?
Du.
Vill du ha mig? Är det vad du säger?
Du är min fru.
Är vi gifta? Menar du att vi gifte oss någon gång i tiden?
Ja.
Jag ska gifta mig med Joseph. Han är lite äldre än dig.
Vi har lite mer gemensamt.
Om tidpunkten hade varit lite annorlunda, vem vet, kanske.
Du är en stilig, ung pojke, men jag ska gifta mig med någon annan.
Det är jag... Sean.
-Menar du att du är Sean? -Ja.
Kom.
Du begår ett stort misstag om du gifter dig med Joseph.
Vet du vem det här är, Jimmy?
Sean.
-Bor han här i byggnaden? -Nej.
-Skicka hem honom i taxi då. -Visst.
-Kan du åka tunnelbana själv? -Ja.
Du ska inte vara här ikväll.
Gå hem.
Och?
Han säger att han är Sean.
-Sean. -Visst.
Hans namn var Sean.
Det är sant. Jimmy sade det på nedervåningen.
Han säger att han inte vill att jag ska gifta mig med Joseph.
Han sade att jag inte ska gifta mig med dig.
-Jag hämtar bilen. -Okej.
God morgon.
-Vad är det här? -Det låg på mitt skrivbord.
Din make är här.
Hej, Anna.
Hej, Peter.
-Det här är fantastiskt. -Försöker du säga att-
-den där pojken uppmanar dig att inte du ska gifta dig med Joseph?
Vad är det som är så fantastiskt med det?
Hur ofta kommer någon förbi och påstår sig vara någon som är död?
Än mindre en liten pojke.
Varför berättade du inte det för mig?
Jag berättar det för dig nu. Jag ville inte göra dig upprörd.
Vem fan är han?
Påstår han att han är...Sean, eller heter han bara Sean?
Han sade, "Det är jag, Sean." Vad ska jag tro?
Jag antar att det betyder att han säger att han är Sean.
Att han är din döde make... Att han är...
Att han är vad?
-Kan det vara sant? -Snälla. Gud hjälpe mig.
Det är Jimmy.
Vakta fortet.
Varför trodde du att det skulle göra mig upprörd?
Gjorde det dig upprörd?
Du visade ju mig inte det när du fick det.
Jag öppnade det inte förrän jag kom till jobbet.
-Var du inte nyfiken? -Jag visste inte vem det var ifrån.
Hur som helst, var inte löjlig. Hjälp till här. Vi blir sena.
Jag förstår att en liten pojke kan bli förälskad i dig.
Nu slutar vi prata om den lilla pojken. Jag vill gå ut med min fästman.
-Okej. -Jag älskar dig.
Tycker du inte att vi ska ringa Jimmy och ta reda på vem han är?
-Herregud. Vi glömmer det. -Är du inte intresserad?
Nej.
Det är förmodligen bara ett skämt.
Hej, Jimmy, det är Joseph, 1001.
En liten pojke som heter Sean lämnade ett brev till Anna...
Jimmy är ute.
-Vem är det här? -Sean.
Jag tror att din make är på nedervåningen.
Hej.
-Kommer du ensam? -Min pappa är på övervåningen.
-Bor din far här? -Nej.
Kan jag få tala med din far?
202.
Min far är privatlärare.
Hej, jag heter Joseph. Jag bor på övervåningen.
Okej, hej. Hej, Sean. Står allting rätt till?
-Jag måste få tala med hans far. -Jag kommer strax.
-Vad står på? Vem är du? -Allting är bra.
-Joseph från övervåningen. -Ja, visst. Vad står på?
-Vad är det? Vad är problemet? -Jag vill tala med dig angående din son.
Jag kommer strax.
202.
Jag vill att du säger att du aldrig mer ska besvära henne.
Jag kan inte.
Säg att du aldrig mer ska träffa henne eller besvära henne igen.
-Nej. Nej. -Gör det.
-Säg det till henne, Sean. -Jag kan inte.
-Varför skrev du det här? -Varför gick du in i hennes hus?
Jag behövde tala med henne.
Jag vill att du säger att du aldrig mer ska besvära henne.
-Nej. -Säg det till henne, Sean.
Du sårar mig.
Säg att du aldrig mer ska besvära henne, Sean.
-Jag kan inte. -Förstår du det?
-Säg det. -Jag kan inte.
Jag vill att du aldrig mer ska besvära mig.
Vi blir sena.
Tack.
Bra gjort.
Jag vet inte.
Jag tycker bara att det är lite lustigt, det är allt.
Nej, det är inte lustigt. Det kopplar jag bort.
Han säger att han är någon annan och tror på det själv.
Det är löjligt.
Jag känner inte dessa människor. Jag vet inte vilka de är. De har pengar.
Han skrev ett brev till den här kvinnan.
Han skrev ett brev till henne där det stod att hon inte skulle gifta sig.
Tillåtelse att släcka lampan, sir?
Tillåtelse att släcka lampan?
Mannarna snackar under däck, sir.
De snackar myteri.
Det är ert ansvar att styra skeppet.
-Det är bara sjösjuka, sir. -Jag är inte er korkade son längre.
Gå till rektorn och förklara varför du är sen till min lektion!
Anna... Nu är du löjlig.
Möt mig i parken. Du vet var.
Jag trodde att du och Joseph skulle tala med honom.
Det gjorde vi.
-Varför ringer han hem då? -Jag vet inte.
Vad var meddelandet?
Han sade att du skulle möta honom i parken.
Även att du visste var. Det var det han sade.
Tror du att detta är ett spel? Tror du detta är roligt?
Nej.
Bob kan väl komma till mitt hus och testa mig?
-Hur vet du vem Bob är? -Han var min svåger.
Om han ställer frågor och jag svarar rätt på dem, tror du på mig då?
Tror du på mig då?
Vem berättade för mig att det inte fanns någon Tomte?
Jag vet när jag ser dem.
Du är bara en liten pojke.
Det är otroligt.
Det är det.
-Jag kan inte förstå det. -Inte jag heller.
Han visste var Sean dog.
Jag är trött.
Nu sover vi.
Vi kommer nog på honom.
Jag ska spela in det här, okej?
Jag är ingen psykiater.
Jag är ingen terapeut. Jag är bara en vanlig doktor.
Du vet... Om du var min svåger-
-skulle du säga att det var omöjligt för dig att sitta här framför mig.
Du trodde aldrig på ett liv efter döden.
Du trodde att endast substansen överlever...
...och att intellektet, själen, energin, vad du nu än vill kalla det...
...försvinner för alltid.
Vad vill du veta?
Okej.
-Var bodde du? -I lägenheten som Anna bor i nu.
Hade inte du och Anna ett eget hem?
-Nej. Jag var inte där så mycket. -Varför inte?
Jag hade fullt upp med att jobba.
-Var? -På olika ställen.
Säg ett ställe.
På ditt sjukhus. Jag höll föreläsningar där.
-Om vad? -Atomklyvning.
Varför har inte du och Laura ett eget hem längre?
-Det har vi. -Varför bor inte du där?
-Vad minns du om Anna... -Du förlorade ditt jobb.
Nej. Nej, jag förlorade inte mitt jobb.
Vi byggde bara om. Vi ska ha barn.
Jag trodde att hon inte kunde få barn.
Låt oss koncentrera oss på Anna.
Vi kanske skulle tala om något...intimt.
Vi gifte oss 30 gånger.
-Det var många gånger. -30 kyrkor på 30 dagar.
Var jag någonsin din best man?
-Clifford var min best man. -Clifford var din best man.
Vi kanske ska tala om något som du inte kan ha hört eller tagit reda på.
Vi gjorde det på din soffa.
-Okej. -Den gröna soffan.
Tro vad du vill. Alla kan tro vad de vill.
Du kan prata med vem som helst. Det spelar ingen roll.
Jag heter Sean, jag älskar Anna och ingenting kan ändra på det.
Ingenting. Det kommer jag att göra för alltid.
-Okej. -Tack.
Skulle ni vilja ha något att dricka?
-Nej. -Ja, tack.
-Vill du ha juice? -Äpple.
-Tack. -Tack.
-Minns du mig? -Lite.
Jag ska hålla ett öga på dig...
...ifall att du börjar göra den här familjen upprörd.
Sean, vill du komma hit och sätta dig?
Jag tänker säga det nu. Jag ska säga det precis nu.
Du är inte min systers make.
Det är han inte. Låt oss börja där ifrån.
Från och med nu ska vi säga sanningen. Inga fler lögner.
Tack, Lee.
Det finns tårta kvar från min födelsedagsfest. Vill ni ha lite?
Han sade åt mig att han inte är min son längre.
Låt honom sova här inatt.
Jag ska bryta denna förbannelse.
Jag hämtar honom i skolan imorgon och kör hem honom.
Rör inte den där.
Det här är mitt skrivbord.
Jag brukade arbeta här.
-Känner du mig? -Ja.
Vi möttes inte officiellt på födelsedagsfesten.
Nej.
Nej. Det är riktigt. Det gjorde vi inte.
Vet du vad jag heter?
-Nej. -Hur känner du mig då?
Du berättade för Anna att det inte fanns någon Tomte.
Hur vet du var Sean dog?
-Vet du vad déjà vu är? -Ja.
Det var ungefär så.
-Hur träffade Sean Anna? -Berättade hon inte det?
-Hur träffade Sean Anna? -Vi träffades på stranden.
Tycker mr Reinkarnation om sin tårta?
-Han tycker om den. -Var är Anna?
Den enda anledningen till varför hon låter dig stanna här-
-är bara för att hon vill hjälpa dig. Få inte för dig något annat.
Hur vet du det du vet?
Jag är Sean.
Du kan inte lura mig.
Jag blev förvånad att se dig på festen. Jag förväntade inte dig där.
Jag är ledsen. Det var länge sedan.
För många minnen, ni vet? Jag är ledsen...
-Vad? Det är ingen fara. -Jag ber om ursäkt.
Det är okej.
Jag har träffat...
Jag har träffat någon som verkar vara...Sean.
Vad menar du?
Vad är det du säger?
Jag förstår att det låter underligt och jag har också tvivlat på det, tro mig...
Ni vet att jag älskade Sean. Det vet ni. Så mycket.
Självklart.
Om det är någon som förstår det, är det ni.
Jag skickade ett kort till er.
På jul.
-Fick ni det? -Ja.
Ja.
Det har gått så länge och jag kan inte koppla bort honom. Jag kan inte.
Jag kan inte. Det har inte...blivit lättare för mig.
Jag träffade... Jag träffade Joseph...
Han älskar mig. Han, uppriktigt sagt, älskar mig.
Han har, ni vet... Han har snackat med mig om detta.
Han har accepterat det och han har inte...
Han har inte blivit osäker. På grund av honom.
-Jag menar, han är tio år. -Vad menar du?
Han är en liten pojke. Han är en liten pojke, jag vet...
Han berättade att hans namn var Sean.
Jag hoppades att han var Sean. Jag ville att han skulle vara Sean-
-men jag visste att han inte var Sean. Jag visste det.
Det här är befängt. Jag menar...
Det är befängt. Jag kunde inte hjälpa det. Jag kunde inte det.
Jag tycker inte att det är något konstigt. Jag menar, han är...
Han kommer till vårt hus...
Han kom oinbjuden till min mors födelsedagsfest.
Han kom dit och vi trodde att han var med familjen Drummonds.
Ni kommer väl ihåg mr och mrs Drummond, inte sant?
-Ja. -Jag är ledsen.
Han kom in...med dem...
...och berättar för mig att han älskar mig-
-och att han inte vill att jag ska gifta mig med Joseph.
Jag tänkte då: "Det här är ett skämt. Det är löjligt."
Jag sade åt honom att gå hem och-
-dagen efter skickade han ett brev till mig, där det stod...
"Gift dig inte med Joseph."
Normalt tycker man att det här är...
Normalt... "Den här ungen behöver hjälp."
Jag sade åt honom att jag aldrig ville se honom igen och sedan...
...kollapsade han. Då slog det mig.
Anna...
Jag förstår inte hur han kan veta så mycket om mig, men det gör han.
-Hur kan jag hjälpa? -Jag vill inte bli kär i Sean igen.
Förstår du det?
Det är vad som händer.
Jag vill att du kommer och hjälper mig och att du talar med honom-
-och att du säger åt honom att hålla sig borta.
Visst.
Ja, visst.
Jag kan inte göra det.
En man måste försörja sin fru. Försvara och ta hand om henne.
Hur ska du kunna föda mig, försvara och ta hand om mig?
-Hur ska du kunna göra det? -Jag skaffar ett jobb.
Hur ska du kunna tillfredsställa mina behov?
Jag vet vad du menar.
Är du redo för det?
Har du någonsin älskat med en flicka?
Du kan vara den första.
Nu kommer min buss.
Jag uppskattar att du gillar mig så mycket, men du...
Du hittar på något som inte är...verkligt.
Du kommer till slut att hitta någon i din egen ålder och glömma bort mig.
Jag tänker bara vänta på henne här vid detta fönster.
-Inget svar? -Nej.
-Jag ska släppa in dem. -Låtsas att jag inte är här.
-De har också ett möte. -Visst.
Den här lägenheten har fyra sovrum. Köket är där borta.
Tittar ni här så ser ni att listen och de väggfasta inventarierna är original.
Det här är det första sovrummet. Visst är det rymligt?
Jag hoppas att ni inte oroade er allt för mycket.
-Nej, det är ingen fara. -Om det är okej med er...
...så borde han få höra musiken ikväll så att han förstår att vi gifter oss.
-Jag lämnar honom senare. -Bra.
-Säg att jag älskar honom. -Hej då.
-Vad gör du? -Jag tittar på min fru.
Jag vill att du går.
Jag vill att du slutar med det.
Det är inte roligt!
-Det är inte roligt. -Nej!
Anna, håll dig borta!
-Håll dig borta. -Joe!
Joe. Joe!
-Det är ingen fara. Det är ingen fara. -Är du okej?
Han har inte någon aning om hur man får något att hända.
Han lever i en värld där han låtsas vara någon annan.
Det är det verkliga problemet.
Jag är den som borde respekteras, men uppenbarligen inte.
Nej, Joseph!
Han sparkade på min stol!
Hallå?
-Var ska du sova? -I Bobs hus.
Jag ska tala med henne.
Hej.
-Hur mår du? -Jag mår bra.
God natt.
Jag antar att vi missade föreställningen.
Du är lite sen.
Clara glömde en flaska vin i bilen. Hon kommer upp strax.
Jag måste få tala med Clifford.
Det där är inte Sean.
-Jo, det är det. -Nej, det är det inte.
Jo, det är det.
Hej.
Ser du hur smutsiga mina händer är?
Visa mig var badrummet är, så jag kan tvätta mig.
Kom in.
Stäng dörren.
Torka av dem.
Jag har flyttat. Min nya adress.
Berätta inte för Anna.
Okej.
Vi går.
Det är olagligt.
Anna, titta på mig.
-Du ska gå in där nu... -Flytta på dig.
Sitt ned!
Du ska säga åt Sean att gå hem.
Nej.
Om du inte gör det, ringer jag hans mor som då ringer polisen.
Förstår du?
Nej.
Laura, flytta på dig.
Vad ska vi göra?
Vi ska säga till din mor att allting är lugnt.
Sedan då?
Jag vet inte än, men jag tänker.
-Du är inte Sean. -Jo, det är jag.
När du öppnade dörren för mig igår...
Jag visste att du inte var Sean.
Vem är du?
Jag tyckte att du sade att du var Sean.
-Jag är din älskarinna. -Anna är min älskarinna.
Jag är din älskarinna.
Anna är din fru.
Om du hade varit Sean...som jag faktiskt hoppades att du var...
...hade du kommit till mig först.
Då hade jag undersökt det här.
Men det gjorde du inte.
Finns dem i väskan?
Här är dem.
Hallå där...
Annas små kärleksbrev.
Du kan inte gå runt och säga att du är någon som du inte är.
Torka av skorna.
-Torka av skorna. -Jag gjorde ju det!
-Hej, Clara. -Hej, hur är det?
-Jag mår bra. Hur mår du? -Bra.
-Ha en trevlig kväll. -Detsamma.
Han gav dem till mig oöppnade bara för att bevisa att han älskade mig mer.
Han kunde inte lämna henne och det hatade jag henne för.
När jag fick reda på att hon skulle gifta sig igen, fick jag oss inbjudna.
Vilken fin present det skulle vara, att ge tillbaka hennes brev.
Jag slog in dem. Jag tog dem.
Jag kunde inte göra det.
Jag ångrade mig.
Ursäkta, men du är inte honom.
Ursäkta mig. Anna.
Din mor ringde just. Hon sade att din syster just födde en frisk flicka.
Det där kanske är Sean.
-Jag tror på honom. -Det vet jag att du gör.
Det finns inte en chans att jag lämnar den där pojken. Aldrig.
Försök inte få mig till det. Du slösar tid. Glöm det.
Vad ska du göra då?
Jag vet inte.
Det här är det bästa du kan göra. Gå hem och skriv ett avskedsbrev.
Gå till Joseph efter jobbet imorgon. Ring inte, åk bara dit.
Säg åt honom att du är ledsen, att du gjorde ett misstag.
Jag kan inte.
-När Laura vaknar, ringer jag dig. -Jag kan inte.
Vi kan öppna strandhuset? Du kan gifta dig där jag gifte mig med din far.
Du kommer att älska vattnet. Det är vackert i maj.
Hörde du inte vad jag sade?
Vad heter du?
Var är din mor?
Du kan väl berätta var du bor, så skjutsar vi hem dig.
-Jag kan inte göra det. -Varför inte?
Jag måste gå till Anna och säga att jag inte är hennes make.
Jag trodde att jag var Sean men jag kom på att han var förälskad i någon annan.
Jag kan inte vara honom bara för att jag är förälskad i Anna.
Är det då?
Vi ser en man, vit, ungefär nio till tio år.
Blå jacka, svart tröja, grå byxor.
Vi kör tillbaka honom hem.
Hallå! Kom tillbaka!
Han är tillbaka.
Jag ringde hans mor. Hon kommer snart hit.
Han ligger i badet.
Jag har en plan.
Vi ska rymma härifrån... Du och jag.
Okej?
Om elva år fyller du 21. Okej?
Lyssnar du på mig? Lyssnar du på mig?
Vi kommer att gifta oss.
Jag undrar...
...hur du kommer att se ut.
Jag älskar dig, Sean.
Jag är inte Sean.
Jag är inte Sean bara för att jag älskar dig.
Nu förstår jag inte.
Jag kan inte förklara det för dig bättre.
Det måste du.
Kan jag få en handduk, Anna? Jag måste ta på mig kläderna.
Min mor kommer hit snart.
Du är en liten lögnare. Inte sant?!
Du är en liten lögnare! Är du det?
Är du det?!
-Ja. -Ja? Sade du det?
Ja...
Du lurade mig säkerligen. Jag trodde att du var min döde make.
Jag trodde att du var min döde make.
Du är ju bara en liten pojke. I mitt badkar.
Jag gillade aldrig Sean.
Det som hände mig var inte mitt fel.
Det finns ingen chans att jag kunde ha betett mig annorlunda.
Det jag gjorde var inte mitt fel.
Det som hände mig var inte mitt fel. Jag kan inte vara ansvarig för det.
Det finns ingen chans att jag någonsin kan ha sagt till honom...
"Håll dig borta." Jag kunde inte göra det.
Det var ett misstag. Jag är ledsen...
Jag vill vara med dig.
Ja, det vill jag.
Jag vill gifta mig med dig.
Jag vill ha ett bra liv och vara glad.
Det är allt som jag vill.
Fred.
Okej.
Tack.
Akta ledningen. Precis här vore härligt.
Okej...
Lyft upp din vänstra fot. Nu så. Ned. Utmärkt.
Nu ska jag mäta dig.
Blunda. Tack.
Utmärkt. Om du nu kan titta rakt på mig, tack.
Lyft upp buketten. Så där är bra.
Härligt. Titta rakt på mig.
Underbart...
Håll upp buketten.
Håll upp buketten, tack.
Anna? Håll upp buketten, tack.
Anna?
Det ser bra ut. Fint, stort leende. Perfekt.
Kära Anna, tack för ditt brev.
Mamma säger också tack.
Jag är verkligen glad att jag är tillbaka i skolan.
Mina vänner vet inte vad som hände, så det är lugnt.
Jag går inte till din byggnad längre. Jag har börjat gå till en expert.
De snackar ganska mycket. De har sagt att jag har inbillat mig saker.
Mamma sade att det kanske var en förbannelse-
-men det är bra att det har försvunnit nu.
Säg åt alla att jag är ledsen om jag ställde till problem för dem.
Förlåt att jag gjorde dig ledsen.
De säger att de inte har kommit på än vad som var fel med mig.
De sade att det är bra att ingenting hände.
Jag antar att vi ses i ett annat liv.
Sean.
Det ser bra ut. Ett stort leende. Det var ett fint leende. Bra gjort.
Vem är det nu? Jag får ditt kort.
Händerna i knät...
Översättning: eXz
www.divxsweden.net -bästa svenska undertexterna på nätet